Sydspanien. Den spanske flåde er lukket inde af briterne ved Cádiz.
Fjenden forsøger at få forråd igennem.
- Hvorfor ikke lade mig skyde? - Det er ikke min plan, mr. Hunter.
- Vi er her vel for at slås? - Nej, vi er her for at besejre dem.
- God morgen, mine venner. - Englændere!
Hunter!
- Dubois. Dubois! - Nej, kong George, frøfjæs!
Fremad!
Det kræver større rotter end dig, knægt!
Officersdækket, tag officererne!
Jeg må bede Dem, overgive Dem, kaptajn.
Nu vel.
Hvem har jeg æren, at kapitulere mit skib til, sir?
Mr. Hornblower, fungerende løjtnant på Indefatigable.
Hvor er resten af mine mænd? Løjtnant Dubois?
De kom ud for en ulykke, men alle er uskadte.
Skal jeg føre ham under dæk?
De har mit sværd. Jeg flygter ikke.
Jeg har allerede mistet mit skib, Jeg bryder ikke mit løfte.
I dag var heldet med mig, sir.
Sejl mod Gibraltar, mr. Hunter. Vi vender tilbage til Indie.
- Mr. Hornblowers plan virkede. - Ja, med et vist held.
Han har heldet med sig, vores mr. Hornblower.
Vi får en god fortjeneste, hvis bogholderne ikke snyder os.
Det gør de måske, hvis de finder ud af, vi snød os til hende.
Sure stodder.
- Indie hilser, sir. - Koncentrer Dem om arbejdet.
- Ror i læ! - Aj aj, sir.
Fir!
Hal til! Slæk stagsejlet!
Og lad gå!
Le Rêve var den første vellykkede aktion under seks uger blokade.
- Godt udtænkt, vel gennemført. - Tak, sir.
Som jeg ser det, gør det Dem en del rigere.
De var vel derfor, De ville gemme Indefatigable.
Så De slap for at dele med kaptajnen, officererne og besætningen.
- Det var ikke min hensigt. - Kaptajnen spøger, mr. Hornblower.
- Hvor meget er Le Rêve værd? - Omkring fire tusind pund, sir.
Så er De tusind pund rigere. Har De ejet så meget før?
- Tusind? Ikke engang hundrede, sir. - Nu får De råd til en ny uniform.
Jeg kan anbefale Cutler & Gross i Portsmouth, men De er dyre.
- Portsmouth, sir? - Portsmouth.
- Ønsker De, jeg... - De forlanger og kræver...
De kræver, jeg sejler Le Rêve til Portsmouth, hvor hun skal tjene-
- som depecheskib, så hurtigt som muligt. England, sir?
England, knægt. En stor tåget ø, nord-nordøst for Ushant.
- Kan De finde dertil? - Ja, sir.
De sejler i morgen, men inden skal De udsættes for en hårdere prøve.
"Deres Excellencer, generalmajor sir Hew og lady Dalrymple" -
- " udbeder sig fornøjelsen af at se sir Edward Pellew-"
" og fungerende løjtnant Horatio... "
Middag? I guvernørpaladset? Middag?
Nu ville De nok ønske, De have den nye uniform?
- Hvad hvis De beder mig skære for? - De vil nok ikke risikere middagen.
Prøv dem her. Hvis De beder Dem om det, så skær væk fra benet.
Vildt, tykke skiver. Lam, medium, okse, tynde.
Og lad være at save kyllingen i stykker.
Vildt... tykke, lam... medium okse... De serverer ikke vildt, vel?
Gibraltar har været belejret i to år, De serverer nok... abe.
- Abe? - Bjergaber.
Aber skærer man med en...
- Hakkende bevægelse. - Hakkende bevægelse.
Tak, mr. Hunter. Det var en stor hjælp.
De kan fylde dem med rester. Det fylder godt ud-
og skaffer Deres venner lidt godt.
Sir Hew plejer vist at servere usædvanlig gode middage.
Måske vil De dele deres succes.
Drev. Små stumper drev og plaster Undskyld mig.
Fungerende løjtnant Horatio Hornblower, kaptajn på Le Rêve.
- God aften, mr. Hornblower. - Sir Hew. Lady Dalrymple.
Kaptajn, den hvalp?
Overlader De mig til et barn, sir Hew?
Må jeg præsentere sir Edward Pellew, kaptajn på Indefatigable-
- og fungerende løjtnant Hornblower. Hertuginden af Wharfedale.
Han er en gås på græs. Han hisser snart ad mig.
- Jeg beder om undskylde. - Det skal De ikke være.
De må være stolt over at få et skib i Deres alder.
Min kok har et voldsomt temperament. Vi må ikke lade ham vente.
- Deres sundhed, Mylady, Deres Nåde. - Endelig, jeg var ved at dø.
Jeg forglemmer mig vist, skål, sir Hew.
Og for at drengen og jeg kommer trygt hjem.
Jeg håber, Deres kælder er lige så god. På skibet.
- Passagererne skal holdes tilfredse. - Passagererne, Deres Nåde?
De har fået den ære at bringe Hendes Nåde hjem til England.
- De sejler med en heldig kaptajn. - Fordi han har mig med?
Jo også det, men mens Englands stolthed og hendes fregatter, -
- sejlede langs kysten i søgen efter spaniere, men kun fandt sardiner-
- overmandede mr. Hornblower og nogle få mænd en hel fransk besætning.
- Med undtagelse af dem som døde. - Der var flere end nogle få mænd.
Hvor flot?
Mr. Hornblower har vist kniven. Vil De gøre os den ære at tranchere?
Har den ikke lidt nok? De behøver ikke slå den ihjel igen.
Han er en lykkens pamfilius, ham Hornblower.
Nu fester han vel på kapun, roastbeef og blommedessert.
- Misunder De ham ikke, mr. Hunter? - Nej, sir.
Kød og biskotter er nok.
- De sejler med ham i morgen? - Ja, sir.
Jeg behøver næppe minde om, at han kan stole på Deres fulde støtte.
Jeg er kronens mand, sir. Jeg følger min kaptajns ordre.
Jeg sad fast i Firenze, da franskmændene marcherede ind.
Jeg fandt vej til Leghorn og bestak kystfiskere til at føre mig hertil.
Så overtalte jeg sir Hew, til at skaffe mig skibslejlighed.
Skulpturerne der skulle være udsøgte, noget afklædte, men udsøgte.
Op i røven med dem, jeg skulle se til min afdøde mands forretninger.
Og få skik på de frække florentinere.
Hertugen af Wharfedale ejede møller og min far passede dem.
Det var sådan, jeg fangede hertugens øje, siger mine venner.
Mine fjender siger, jeg fik fat i noget andet.
Deres Nåde, gentlemen, mine damer... kongens skål.
Kongen.
Gid spanierne aldrig forlader deres skjulested i Cádiz.
En skål for spanierne, sir Edward.
Jeg tvivler på, de forlader Cádiz, trods deres alliance med Frankrig.
De sidder krigen ud, og så stævner de ud for at lykønske vinderen.
Muligvis. Hvad mener De, mr. Hornblower?
Hvorfor ikke udnytte sine tropper? De vil sikkert kæmpe.
Og De håber vel at være der, når de gør, ikke?
Absolut.
To svingkanoner på hver side.
- Vi vil ikke kunne kæmpe... - Vi skal ikke kæmpe, men flygte.
Vi sejler mod syd fra Gibraltar og lægger afstand til piraterne, -
før vi sætter kurs mod vest.
Når vi er gennem strædet, går vi nord-nordvest mod Cape St Vincent.
Båd i sigte!
Kaptajn Pellew kommer om bord... med en dame, sir.
- Smuk kjole, flot kvinde. - Du har vel set en kvinde før?
Ikke i seks forbandede måneder.
- Kalder De det her et skib, mr. H? - Velkommen om bord, Deres nåde.
- Jeg turde ikke krydse Themsen i den. - Hun skal nok holde.
- Mr. Hunter viser Dem til kahytten. - Tak.
Mr. Hornblower. Havneadmiralen gav mig de her.
De skal til admiralitetet. De indeholder værdifulde oplysninger.
Skulle De bordet eller bare trues af det, skal de på havets bund.
God vind.
- Mr. Hornblower. - Deres nåde?
Jeg er vant til simpel indkvartering, men jeg kan dårligt røre mig derinde.
- Kunne jeg bede Dem bytte med mig? - Han har givet Dem hans kahyt.
- Det er det bedste, vi kan tilbyde. - Nu har jeg igen sagt for meget.
Jeg beder Dem undskylde mr. H.
Jeg vil overlade Dem til Dem selv, så den den pokkers båd.
Sir Edward, hvordan skal jeg kunne takke Dem?
Det var mig en glæde, Deres Nåde.
Hun er Deres, mr, Hornblower. God vind.
Hvad glor I på? Alle mand til ankerspillet.
- Alle mand til ankerspillet! - Ma`am.
Ja?
Jeg ville høre, om De ville gøre mig den ære at spise middag med mig?
Blæs på middagen. Hvornår holder stormen op?
Stormen, Deres Nåde? Havet er roligt.
Lad mig være i fred!
- Tågen tager til, sir. - Det bliver værre i morgen.
Skift kurs stik vest. Vi må ikke misse Cape St Vincent.
Der er god plads. sir. En kursændring forsinker os bare.
Tak, mr. Hunter. Får jeg brug for Deres mening, spørger jeg.
- Skift kurs, Matthews. - Aj, aj kaptajn.
- Hertuginde er en flot kvinde, hvad? - Har det noget med kursen at gøre?
Nej, sir.
Mr. Hornblower?
Mr. Hunter beder Dem komme på dæk.
- God morgen, mr. Hunter. - Stille, lyt.
Spaniere, sir.
Vi er midt i en flåde. De skulle aldrig have ændret kurs.
Kald besætningen sammen, men stille.
Spanierne har altså forladt Cádiz.
Styrbord, sir!
Der!
- Et dobbeltdækket fartøj, sir. - San Nicolas. 84 kanoner.
Mr. Hunter, hent de franske farver.
Le Reves farver. Spanierne beskyder ikke deres allierede.
Javel, kaptajn.
Det er et ringe kneb, men det kan måske vinde os tid.
Tågen kan vare fem timer eller fem minutter.
- Hvilke sejl førte San Nicolas? - Bramsejl og Mærssejl, sir.
Hal mærssejlet.
- Men vinden for svag, sir... - Jeg vil tage farten af!
Javel, kaptajn.
- Hold kursen, Matthews. - De håber, de ikke ser os, ikke?
Håb er det rette ord. Jeg håber, og beder til at tågen holder.
Gå agter, Styles. Sig til, hvis de kommer for tæt på.
- Sir! Et skib agterud! - Kurs?
De sejler lige mod os, sir.
Luvart, Matthews.
Hun passerer os på styrbords side, sir.
Hun gå på tværs, sir.
Solen, sir.
Den får tågen til at lette, sir.
Din hat! Din hat, mr. Hunter!
Det må være Oriente.
- Hvor mange kanoner, mr. Hunter? - Oriente... 74 kanoner, sir.
Hvis de lægger sig i bredside, taber vi.
Men det står pokkers lige, ikke, Styles?
Tæt på, sir. Det vil tage dem mindst et minut at sænke os.
Mr. Hunter, find fransk tøj frem og fordel det til besætningen.
Ingen kommer på dæk, uden at ligne franskmænd.
Oldroyd, mr. Hunter har tøj til dig.
Jeg ville ikke sige nej til mad nu.
Har jeg sagt noget dumt?
Vi er omringet af den spanske flåde. Jeg må bede Dem holde Dem under dæk.
- Og undvære al morskaben? - For Deres og vores skyld.
- Hvad er der, Oldroyd? - Tag det her på, sir.
Gå til officersdækket, bed alle have deres eget tøj parat, -
- hvis vi tages til fange, vi skal ikke hænges som spioner.
Prøver De at ligne en franskmand?
Jeg tror, en velklædt kvinde kan forstærke indtrykket.
- Som De vil, Deres Nåde. - Kan De slå spanierne, mr. H?
Odds er høje, selv for en garvet spiller.
Vinden tiltager og tågen er ved at lette.
Mr. Hunter meddeler, at vinden tager til.
Se!
- Hold kursen, Matthews. - Ja, kaptajn.
Lugerne er hvert fald lukkede.
Bed Styles og Oldroyd lade svingkanonerne.
- De skal se ud, som om de renser dem. - Styles, Oldroyd, styrbord midtskibs.
- Mine herrer, identificer Dem, tak. - Le Rêve på vej mod Cádiz.
Det ser ud til at sende en båd.
Vi har den ære at assistere vores højt agtede allierede, sir.
Han tilbyder hjælp. Gid han må gå ad Pommern til.
- Båden er i vandet. - Stå klar ved kanonerne.
Fyr på min ordre.
Pokkers, de er overalt.
De har noget i kikkerten, sir.
- De signalerer. - Men hvad betyder det?
Hun åbner lugerne, sir.
Le Rêve, Overgiv Dem.
- Jeg forstår ikke. - Vi ved, hvem de er, overgiv Dem.
Men hvorfor? Vi er franskmænd.
Vi har dem indenfor rækkevidde.
- Sænk flaget, Oldroyd. - Javel, kaptajn.
Mr. Hunter, sørg for, at alle tager det pokkers tøj af.
- Vi er englændere, ikke? - Jo, sir.
Jeg må ned. Mr. Hunter, De har dækket.
- Det var et modigt forsøg. - Men det mislykkedes.
Deres nåde må undskylde mig. Det er depecher fra Gibraltar.
- De må ikke falde i forkerte hænder. - Giv mig den.
- Det kan jeg ikke. - Hvad hvis De tages til fange?
De bliver sendt med neutralt skib... -Og så?
Så sendes De til England. Man vil gennemsøge Deres bagage.
De har oplysninger som er vigtige for admiralitetet, giv mig dem.
Bliver De opdaget, redder Deres titel Dem ikke fra galgen.
Jeg har lige så stor ret til at tjene mit land, som Dem.
- Hvor vil De gemme dem? - l skørterne. Hvem vover at se der?
- Hvem der? - Styles.
Kom ind.
Spanierne kommer ned, sir.
De kan godt se nu, mr. H.
Løjtnant Diego Romero til tjeneste.
- Overgiver De Dem? - Løjtnant Horatio Hornblower...
Af Hans majestæts fregat Indefatigable til tjeneste, sir.
Nå, mr. Hornblower. Deres kneb lykkedes næsten.
Desværre var der en på San Ysidro, der kendte historien om Le Rêve.
- De bruger grimme trick. - Jeg spiller for at vinde.
Men nu står De her.
- Hvem er damen, sir? - Hertuginden af Wharfedale.
- Muy encantada de conocerle... - Romero.
Encantado.
Jeg vidste ikke, hun talte spansk.
Vi overtager Le Rêve, min kaptajn underholder gerne hertuginden.
De og Deres mænd bliver sat i land. Vi finder nok et fængsel.
- Hvor De kan sidde sikkert. - Vær ikke så sikker, knægt.
Mr. Hunter!
- Herregud, Kennedy! - Nej, gå jeres vej. Gå jeres vej!
Vi må væk herfra!
- Ellers ender vi som ham. - Vi kommer væk herfra.
- Og vi tager ham med. - Han kan hverken tænke eller gå.
Gud ved, hvordan han havnede her. men han var kadet på Indie.
Han blev taget til fange i kamp. Skal vi efterlade ham her?
Nej.
- Men det gør flugten sværere. - Og succesen sødere.
Jeg skal bruge din hjælp, Archie.
Vi har alle sammen brug for din hjælp.
Vi må udtænke en flugtplan.
- Vi må vide, hvor mange vagter... - Du kan ikke flygte herfra.
- Jeg må forsøge. - Jeg har forsøgt fem gange.
Hver gang kom jeg længere væk fra England.
Jeg burde have sparet mig besværet.
- Føles det alligevel ikke bedre? - Nej, sidst jeg prøvede...
Låste de mig inde i et lille hul i jorden i en måned.
Lad mig være i fred.
Han har opgivet. Han vil dø.
- Vi glemmer ham. - Jeg efterlader ikke en af mine mænd.
Han er ikke en af Deres mænd og hvis han sinker os...
Mr. Kennedy er kadet på Indefatigable, mr. Hunter!
Jeg har hørt, at mr. Kennedy blev skør under et natangreb.
Og De måtte slå ham ud, så han ikke fik alle dræbt.
Hvad slags kadet er det?
De kender ikke omstændighederne. Vi flygter ikke uden ham.
Aj aj, sir.
Under alle omstændigheder, før vi bekymrer os om ham, -
- må vi overveje, hvordan vi kommer herfra.
- Hvordan ser De vores situation? - Hvad mener De, sir?
Hvor mange vagter er der?
- Der er ret tydeligt. - Og våben?
Officerer, moral, vagtplaner? Hvor er de, når de ikke er tjeneste?
Vi har meget arbejde for os.
Sådan, Archie, det går nok.
Tag det nu roligt, det ordner sig.
Jeg fik et anfald, ikke?
Underligt, jeg har ikke haft dem.
Ikke før I kom.
- Archie... - Jeg vil ikke tilbage til Indie.
Bed mig ikke om det.
- Hvad er der, Matthews? - Folkene, sir.
- De mener, der bør gøres noget. - Gøres?
Ikke bare... sidde og glo.
Vi sidder og glor, til Kennedy er rask nok til at komme med os.
En del tror ikke, han bliver rask.
Mr. Hunter har talt vagterne. Der er aldrig mere en fire ad gangen.
Dem kan vi let tage. Le Rêve havde flere vagter end det.
Og hvad gør vi så, Oldroyd? Hvor mange er der i garnisonen?
- Jeg ved det ikke, sir. - Hverken du eller jeg ved det.
Jeg vil ikke risikere vores liv, før vi ved det.
Vi flygter, når jeg siger, vi er parate. Ikke et sekund før.
Hvad i alverden laver De?
- Våben. Vi får brug for dem. - Jeg tvivler ikke på Deres mod...
- Vil De vente, til krigen er forbi? - Mr. Hunter...
Der stinker herinde.
Kom med mig. Stå ikke der og glo. Kom så.
Det her er løjtnant Hornblower, Deres Excellence.
Hans Excellence Don Alfredo De Massaredo.
Hertuginden har bedt mig om en tjeneste.
Hun har bedt om, at De får tilladelse til to timers daglig motion.
Jeg lader Dem gerne holde hende med selskab på hendes spadsereture.
Men først må jeg bede om deres æresord på, at De ikke vil flugte.
Tak, sir, det vil glæde mig og jeg giver Dem gerne mit æresord.
Jeg skal dog oplyse Dem om, at udover den nævnte tid, -
- er det min pligt, at prøve at komme tilbage til mit skib og mit land.
Så længe De ikke dræber mig i min søvn, vil jeg ønske Dem lykke til.
Her.
- Hvordan havnede De her, Deres Nåde? - Spanien var i kamp ved St Vincent.
Skibet, der skulle føre mig til Lissabon, måtte sejle mod Cádiz.
Deres nåde, jeg må spørge Dem... Depecherne?
Jeg byttede Dem for en bedre værelse.
De skal ikke være nervøs, mr. H. De er i sikkerhed.
Tak, mr. H. jeg får stor glæde af vores samtaler.
- Ja, hver dag klokken fem. - De skal ikke altid regne med mig.
- Jeg flygter, når jeg kan. - Det sagde De vist til Don Massaredo.
Og... hvad med depecherne?
De kommer med mig, ma`am.
Spanierne vil ikke betænke sig på at visitere Dem.
Derfor vil vi konversere, udveksle meninger og debattere.
Når De først er admiral, vil samfundet forvente det af Dem.
Ikke kun klyvere og halser og "lad gå", -
- men konversation, morsomheder, indfald og anekdoter.
De har vel meninger, mr. H.
Nej, og heller ingen ragekniv.
- Hvordan var spadsereturen? - Uendelig.
Frisk luft. Smukt selskab.
Meget smukt.
Det gør det næsten værd at blive her hele krigen.
Hertugindens tilstedeværelse forandrer intet.
Vi flygter, når muligheden er der. Hun kan gøre det lettere for os.
Hvis De siger det, sir.
Kom her, min skønne.
Følg mig.
God middag, mine herrer.
Kommandanten lod mig plukke frugt til Dem fra haven.
- Deres nåde er alt for venlig. - Det er det mindste jeg kan gøre.
Tre leve for Hendes Nåde.
Kom nu, mr. Hornblower.
Vi kan ikke købes.
Det er engelsk kød, vi vil have. Og engelsk øl!
Og det får vi ikke ved at sidde her.
Han er en lykkens pamfilius,
Mr. Hornblower finder på noget. Tro mig.
Han tænker godt nok på noget. Hvordan han kan borde Hendes Nåde.
Ingen spadseretur i dag, Horatio?
Nej.
Det må være vidunderligt.
At kunne spadsere i solen med sådan en smuk kvinde.
Har du en kæreste i England?
Archie?
Archie!
Vagt!
- Hent hjælp, Hunter. - Hvorfor?
- Hvad sker der med ham? - Sult.
- Han får samme rationer som os. - Han spiser dem ikke.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg troede, De vidste det.
- Hvad sker der? - Han er døende!
- Hvorfor gjorde du det, Archie? - Mr. Hornblower? Hvad er der sket?
Han prøvede at sulte sig til døde, og jeg bemærkede ikke noget.
Fordi, jeg havde for travlt med spadsereture og konversation.
Se, hvor krigens krone visner... Min Herre...
- Krigens laurbærkrans er visnet. - Hvad siger du?
Tag det roligt...
Og intet ses i månens skær...
- Hvad sagde han? - Han taler i vildelse.
Han citerede noget.
- Nej, Simpson! - Shss, Archie.
Det skal nok gå.
Her.
Drik.
Du skal drikke og spise, og du skal blive rask.
- Og så kommer vi væk herfra. - Nej!
Vil du ikke tilbage?
Stå på Indies dæk og høre vinden i riggen?
Og høre hvordan Hornblower, reddede sin ven fra fængslet.
Sådan bliver det ikke.
- Du havde gjort det samme for mig. - Men nu er det ikke sådan.
Archie...
Jeg overlever det ikke, hvis du ikke hjælper mig. Det gør ingen af os.
Du har ikke brug for mig.
Du er en af os.
Vi tager ikke herfra uden dig.
Du må ikke svigte os.
Du må blive stærk.
Drik nu.
Der er vagter her, her, her og her.
Alarmklokken er her. Vagten tættest på skal afvæbnes.
Kom og vær med, Oldroyd. Der er altid plads til en god mand.
Undskyld mig.
Mine herrer.
Du skal ikke være nervøs for mr. Hornblower, Oldroyd.
Han er sikkert optaget i et par timer.
- Hvordan har du det? - Sulten.
Jeg skal straks sige det til værten. Roastbeef, skinke og æg?
Horatio, der er noget jeg må...
Tag det roligt. Sørg nu bare for at få det bedre.
Hør på mig, Horatio. Hertuginden... Hun er ikke hertuginde.
Hun kan være Kleopatra, men hun er ikke hertuginde.
- Hvad snakker du om? - Kleopatra over Antonios lig.
Lady Macbeth, Beatrice, Gertrud.
- Hun er skuespillerinde. - Du taler i vildelse.
Nej, jeg gør ikke.
Hun hedder Katherine Cobham. Jeg kender Drury Lane.
På æresord, Horatio. Hun er skuespillerinde.
Mr. Hornblower, må jeg udbede mig Deres selskab til middag?
Jeg har en gæst. Oberst Etienne de Vergesse fra den franske hær.
Tak, sir.
Glem ikke at tage resterne med tilbage, sir.
Og lidt frugt.
Hendes Nåde fortalte, at De var dumdristig nok...
- Til at sejle lige mod spanierne. - Jeg må protestere, sir.
- Det var ikke det, jeg sagde. - Det var det, De antydede.
Her råder våbenhvile, oberst. Tåge og vinde kan snyde alle.
Jeg ville ikke være uforskammet, Deres Excellence.
Desuden må jeg takke ham.
Hvis det ikke var sket, havde vi ikke haft glæden af hertugindens selskab.
Det er nogle år siden, jeg besøgte London.
- Men har vi ikke mødt hinanden før? - Det mindes jeg ikke, sir.
- Var London efter deres ønske. - På sin vis.
Sammenlignet med Paris oplevede jeg den som beskidt og overbefolket.
Og maden...
Men Deres teater er på den anden side uforligneligt.
Er det sandt, der var en træfning ud for St Vincent for nylig?
Jo, men De vil ikke genere en gentleman foran hans gæster.
"Rivalerne" var et af de stykker, jeg så.
- Det er vist er sørgeligt stykke. - Nej, en komedie.
- Jeg foretrækker tragedier. - Det handler om bedrageri.
Det ved De sikkert bedre end jeg, jeg er sjældent i London.
Jeg brød mig slet ikke om franskmanden, mr. H.
- Han lod til at kunne lide Dem. - Gad vide, hvorfor?
Måske fordi, De spillede i det stykke han så. "Rivalerne"?
Eller "MacBeth"? Selvom De må være god som Lydia Languish, miss Cobham.
- Benægter De det? - Hvorfor skulle jeg det?
Jeg forstår det ikke. Hvorfor?
Fordi jeg vil hjem.
Men hertuginden af Wharfedale?
Hun findes og er præcis som jeg har fremstillet hende.
- Hvor er mine depecher? - Er jeg upålidelig uden titel?
De er upålidelig, fordi de løj. Giv mig depecherne.
- Hvem er det? - de Vergesse. Må jeg komme ind?
Gør som jeg antyder.
Jeg vidste ikke, De havde selskab.
Bare to fanger, som holder hinanden med selskab.
To meget interessante fanger.
Skuespillerinden som hertuginde og drengen som kaptajn.
De fornærmer mig.
En god måde at indhente oplysninger på. Hertuginden og officeren-
- hvis skib tilfældigt sejler ind i den spanske flåde.
- De overvurderer ham, sir. - Gør jeg?
Gad vide, hvad straffen for spionage er.
For ham er det med sikkerhed døden.
Hvad angår Dem, miss Cobham...
I Republikken Frankrig diskriminerer guillotinen ikke mellem kønnene.
Jeg tilstår, sir.
- Til hvad? - Jeg var så dum at stole på drengen.
Havde jeg kendt hans planer, havde jeg hygget mig i Gibraltar.
Det her er et trist sted at være fange. Jeg har ikke selskab, -
- af andre end en gammel aristokrat og en uerfaren yngling.
Det er dejligt endelig at tale med en mand.
Men hvem taler jeg med?
Hertuginden eller skuespillerinden?
De vil begge hjem.
Så lad os sige, De taler med... kvinden.
Er De stadig her, Horatio? Gå tilbage til Deres celle.
Hvad er der, Horatio?
Jeg planlægger bare vores flugt.
Hvad vil De?
Deres mangel på høflighed taler ikke til deres fordel.
Hvordan har Deres ven, oberst de Vergesse det?
- Han er ingen ven. - De var mere end venlig.
Jeg var nødt til at beskytte mit alias.
Det var Deres held, De havde en trumf på hånden, ikke?
- Har De dem stadig? - Det ser De vel.
Heldigvis for Dem, havde jeg et kort på hånden, der købte hans tavshed.
- Hvordan kunne De? - Kommer der Dem ved?
Er De jaloux? De misforstår mig helt og holdent.
Havde jeg afslået de Vergesse, havde han afsløret min hemmelighed, -
- det havde ført til min anholdelse og afsløret Deres depecher.
Så jeg ofrede nogle ubetydeligheder, -
som min stolthed og selvrespekt.
Deres nåde, miss Cobham...
Det gør mig ondt, jeg forhastede mig, men havde De fortalt...
Havde De så bragt mig hjem? Betroet mig kongens hemmeligheder.
Ma`am...
Det havde været en ære at have Dem om bord, om De var hertuginde, -
- eller en hvilken som helst anden kvinde, som søgte et fristed.
Men depecherne? Nej.
- Og nu? - Nu, hvor jeg kender Dem...
Vil jeg være Dem taknemmelig, hvis De vil holde dem.
Forventer De, jeg bærer rundt på de fjollede ting i underklæderne igen?
- Hvis Deres Nåde vil være så venlig. - Tak, Horatio.
Vi er kun fem.
Mr. Hunter?
Mr. Kennedy bliver stærkere for hver dag.
Han kan snart tage med.
Jeg ved, De har smedet planer.
Hvilke oplysninger har De om garnisonen?
Jeg troede, De havde alle oplysningerne.
De spiser jo middag med dem hver aften.
Nu må jeg sove.
Jeg har kedelige nyheder for os begge, mr. Hornblower.
Hertuginden er rejst om bord en slup ved navn Almería, -
- som sejler mod Portugal. Vores dage er mørkere uden hende.
- Så sandt, sir. - Men hun efterlod en afskedsgave.
Hun mente, De burde lære mit sprog.
Hun efterlod et leksikon og bogen der.
Det er fortællingen om en mand, som slås mod vindmøller.
Hendes nåde mente, De ville forstå ham.
- Der er noget på færde, Horatio. - Jeg ved det.
Hvad vil du gøre?
- Du taler spansk, ikke? - Ja, lidt.
Hvad gør De, mr. Hunter?
Gør? Jeg får os væk herfra.
- Hvordan skal det gå til? - Lad mig først spørge...
- Er De med os eller ej? - De er tæt på insubordination.
Jeg gør bare min pligt, sir.
Der er at flygte herfra og slås for mit land.
Lad os sige, De overvinder vagterne, -
- uden for mange tab, hvad sker der så?
Så stjæler vi en båd.
Og hvis der er for flere soldater, derfor hindrer det?
Så kæmper vi mod dem.
Nej, vi tager til et sted på kysten der er mindre bevogtet.
Nord eller syd?
Det spiller ingen rolle, bare der er både.
Og hvem kan spansk nok til at spørge, hvor bådene ligger?
Til at skaffe mad og vand? Tøj der skjuler, I er englændere, -
- som er flygtet fra fængslet med et helt lands hær mod jer?
Hør nu efter, Vi flygter, når jeg siger det og på den måde jeg siger.
- Og vi gør det sammen. - Kennedy sinker os.
Kennedy taler spansk.
Han redder vores liv.
Er vi enige?
Oldroyd?
Ja, sir.
Aj aj, sir.
Hvad betyder det her, Archie? "Digo, paciencia y barajar"?
- Hunter er i færd med noget. - Er du sikker?
Han er derovre.
- Hvad er der? - Vi vidste det ikke, sir.
- Hjælp os! - Den dåre.
Por favor, hjælp os! Han er syg!
- Hvad gør vi, sir? - De er vores skibskammerater, ikke?
Bag dig, Oldroyd!
Følg mig!
Læg Deres våben!
Mr. Hunter! Vi er overmandede. Det er ikke det værd.
- Er De bange? - Det er det rene selvmord.
Jeg vil hellere dø end blive her.
Ild ophør, sir.
Sænk våbnene.
Lad mig tage ham.
- Lad mig dø! - Få ham tilbage til cellen.
To af mine mænd er døde.
Tre er alvorligt sårede.
Jeg vil vide, hvem der har ansvaret.
- Jeg er, sir. - Dem?
- Det tror jeg ikke på. - Sådan er det ikke desto mindre, sir.
De gav mig Deres æresord. mr. Hornblower.
For visse tider, derudover er det, som jeg meddelte Dem, -
- min pligt altid at prøve at vende tilbage til mit skib.
Jeg tror ikke, De ville starte et så meningsløst angreb.
De ville vide, det var dømt til at mislykkes.
Giv mig oprørerne, så tager jeg mig af dem.
Der er ingen oprørere, sir.
Mr. Kennedy er Deres ven, ikke?
Han kan fortælle Dem, jeg ikke er bange for at være grusom.
Endnu en gang. Hvem er ansvarlig.
Sig det, Horatio.
Det var mig, sir.
Jeg er... skuffet.
Deres mænd indespærres i deres celler, og De...
Det er din skyld, Oldroyd. Kaptajnen bad dig lade være.
Hvordan skulle jeg vide det her?
Du vidste det. Tænk, at lytte til et fjols som Hunter. Hvad ventede du?
Mr. Hornblower ville have fået os væk herfra.
Han havde ført os ned til havnen og fundet en lille båd-
- og fået os hele vejen hjem uden problemer.
Se ham nu.
- Hvordan klarer han det? - Det afhænger af den tid, han er der.
Jeg blev næsten vanvittig af det og kunne ikke gå i en hel måned.
Du må spise.
Spis, prøv at holde dig stærk.
Han får brug for dig.
Kom nu.
Matthews, Styles, kom her.
Tak gode Gud for det!
Har jeg Deres æresord, mr. Hornblower?
- Det har De, sir. - Så får De Deres privilegier tilbage.
Horatio!
- Har du det godt? - Ja, Archie.
Bortset fra at det føles, som om jeg er bukket midt over.
- Hvordan har benet det, mr. Hunter? - Godt, sir, mange tak.
Godt.
Du godeste.
- Hvad er det for skibe, sir? - Jeg genkender vores, señor.
Det er Deres. De må fortælle, hvilket det er.
Det er Indefatigable, mit gamle skib.
Deres skib har jaget vores ind mod kysten.
- Men hun indhenter dem ikke. - Nej, men hun har for mange sejl.
Almería er et godt skib. Hun bliver svær at fange.
- Almería, sir? - Hun har allerede været i Porto.
Hun har sat sin last af.
Hun skal stagvende nu! Mærssejlet er ødelagt.
Se, señor.
- Du godeste. - Klarer hun klipperevene?
Ikke uden mærssejlet.
Djævlens Tænder sluger hende.
Vi må redde dem. Fiskerne vil vel gå ud?
Det ville være dumdristigt.
Mange er døde på roligere hav end det her.
Sir, giv mig to kærrer, tømmer, reb og så mange folk som muligt.
- Og jeg skal bruge mine egne mænd. - Naturligvis.
Det giver Dem den perfekte mulighed for at flygte.
De er ved at dø. Vandet er iskoldt, men vi kan redde dem!
- De er Deres fjender. - De har mit æresord, sir.
- og Deres mænd? - De har mit æresord, sir.
Må Gud være med Dem.
Vi skal bruge tønder, sur dem under toften som opdrift.
De skal bruge sejl, mad og vand.
De skal måske blive, til vinden vender.
De har ret, tak. sir.
- Vi er klar, sir. - Tak, mr. Kennedy.
- Nej, mr. Hunter! - Jeg beder Dem, tag mig med.
Kom nu, ro alt hvad I har lært!
Ro, ro som I aldrig har roet før.
- Hvor mange? - Kun fem.
Nu fire. Ro, I sataner, ro!
Stop her.
Oldroyd, Styles, læns for livet.
Spring, vi samler jer op.
Hop alle sammen!
Nej, vent!
Nu!
Jeg klarer mig.
Kaptajnens ben er brækket. Kan De ikke komme nærmere?
Nej, så dør vi alle.
Han springer, sir!
Kan De ikke hjælpe ham?
Oldroyd, kast et reb ud.
Nej, Hunter!
Hold fast!
Hunter!
Vi har ham, sir.
Mr. Hunter, ræk mig hånden.
Pas på!
Mr. Hunter? Mr. Hunter? Hvor er du?
- Det hjælper ikke sir. Han er væk. - Åh Gud!
Sir, vi må tilbage til land.
Det klarer vi ikke. Vi må ride stormen af.
Jeg vidste, det var Dem.
Så snart jeg så båden, tænkte jeg, der er min mr. H.
- Jeg troede, De var i Porto. - Vi kom ikke engang i nærheden.
Kaptajnen flygtede hver gang, han så et engelsk skib.
Ma`am, må jeg spørge om noget?
Jeg tror, jeg kan gætte hvad om. Jeg har depecherne.
- l sikker forvaring. - Tak, ma`am.
Sir, skib i sigte!
- Hvilken kurs? - Hun er drejet bi, sir.
Vågn op, alle sammen. Vågn op!
Ro, ro, I skønheder.
Sir, det er sgu Indie!
Det er Hornblower. Han er flygtet!
Hornblower er flygtet!
- Hvilken uventet glæde. - Også for os, sir.
Deres Nåde?
Få hende under dæk og tilkald lægen. Få hendes...
Mr. Hornblower, De og Deres mænd må også under dæk.
Mr. Bowles, spiritus til at varme dem. Dobbelt ration.
Jeg må tilbage ved først givne lejlighed.
Jeg gav don Massaredo mit æresord også på mine mænds vegne,
De må gøre, som Deres ære tilsiger, men De kan ikke tale for Deres mænd.
De må selv afgøre det.
Og jeg vil ikke respektere dem mindre fordi de ikke er så korrekte som Dem.
Jeg håber, Deres Nåde har det bedre?
Ja, men efter en nat på Hornblowers båd kunne jeg sove i et fuglebur.
Vi har ordre til at sætte kursen hjemad, vi bør være der om en måned.
Så har jeg noget, jeg må fortælle Dem.
Før spanierne tog hans skib, betroede mr. Hornblower mig disse papirer.
- Admiralitetets depecher, sir. - Bebyrdede De Hendes Nåde med dem?
- Jeg insisterede. - Jeg mener, de er af vigtighed.
Ja, jeg ledte i det halve Atlanten, fordi De bare forsvandt.
Vær ikke så hård, sir Edward. Han er en tapper og opfindsom gentleman.
Ja så? Han er ikke længere min fungerende løjtnant.
Som resultat af opvisningen af eksemplarisk mod ved Gibraltar-
- en mening, der deles af tre kaptajner, som normalt ikke enes, -
- er hans forfremmelse bekræftet i det sidste depeche.
- Han er nu løjtnant Hornblower. - Tak, sir.
Lad os se, hvad Deres mænd mener.
Det er en gentlemans sande prøve.
Det virker som om mr. Hornblower har været uelskværdig mod jer.
Han har på æresord lovet spanierne at vende tilbage.
Og han har afgivet samme løfte på jeres vegne.
imidlertid er hans ord er ikke bindende for jer.
I har tilladelse til at blive her, -
- eller I kan vende tilbage til fængslet i Spanien.
Hvis mr. Hornblower har givet sit ord, er det godt nok for mig.
Taler han for alle?
Ja, sir.
Nuvel. Sæt kurs mod land, mr. Bracegirdle.
- Vi sejler under hvidt flag. - Aj aj, kaptajn.
Hvad vil De gøre? De kan ikke fortsætte sådan i London.
Jeg har venner både højt og lavt.
Venner som værdsætter mig og kan tilgive måden jeg vendte hjem på.
Så er der kun tilbage at ønske Dem held og lykke.
Horatio.
Jeg vil altid regne dig blandt dem, jeg håber, det også gælder modsat.
- Højt eller lavt, ma`am? - Allerøverst, mr. H.
Hvad sker der, sir?
De saluterer os, Matthews.
Held og lykke, folkens.
Det føles næsten som hjemme.
Jeg har fået brev vedrørende Dem fra Excellencerne i Madrid.
Som anerkendelse af Deres mod, i redningen af liv, -
- på trods af faren for Deres eget, skal De og Deres besætning frigives.
- Betyder det, vi kan rejse? - Det er, hvad frihed betyder.
Tak, sir.
Jeg er beæret over Deres Excellencers hensyn.
Gad vide, om de indser at de løslader en mand, -
- som uden tvivl bliver dem en torn i øjet i mange år fremover.
Jeg skal bestræbe mig på ikke at skuffe dem.